Tidigare:
- Hobbs dödade inte Cassie. - Det vet jag.
Jag tror att det var copycaten som dödade henne.
Jag vill åka hem. - Tänker du ofta på mord?
Alltför ofta.
- Jag dödade henne inte. - Du slaktade honom, Abigail.
- Du ringde. - Jag bevarar din hemlighet.
Och jag bevarar din.
Ibland lämnar jag lyset tänt om natten i mitt lilla hus.
Och går över de platta fälten.
När jag tittar tillbaka är huset som en båt på havet.
Det är bara då jag känner mig trygg.
Du stod i Garrett Jacob Hobbs hem.
Du var där han var.
Talade de till dig, Will?
Oljud och klarhet.
Du kände av hans galenskap. Som en spårhund.
Jag försökte verkligen lära känna honom.
Jag försökte se honom.
Jag ville ta mig förbi bilderna, flaskorna och polisrapporterna.
Och mellan pixlarna-
- av utskrifterna av de stackars döda flickornas ansikten.
Ser du?
Hur kändes det att se Marissa Schuure i troférummet?
Jag kände mig skyldig.
För att du inte kunde rädda henne?
För att det kändes som att jag hade dödat henne.
Jag kom honom så nära.
Ibland kändes det som att vi gjorde samma saker vid olika tidpunkter.
Jag åt eller duschade eller sov samtidigt som honom.
Även efter hans död?
- Ja, även efter hans död. - Som om du blev honom?
Jag vet vem jag är. Jag är inte Garrett Jacob Hobbs.
Bordet är dukat.
Det är en familjemiddag.
Jag var inte bjuden.
Jag sätter mig vid bordsändan.
Min plats är bredvid mrs Turner.
Jag är hedersgästen.
Ingen har ätit nåt.
Om du inte äter den nyttiga maten får du ingen efterrätt.
Ingen får gå från bordet.
Alla är för rädda för att röra på sig.
Även de minsta uppför sig.
Jag tog med min egen familj hit.
Jag styr familjen Turner med hot om våld.
Hot som övergår i handling.
Familjen Turner avrättas samtidigt-
- med undantag av mrs Turner.
Hon dör sist.
Det är min plan.
Jag skjuter mrs Turner.
Vad ser du, Will?
Familjevärderingar.
Vems familjevärderingar?
De hade varit tillsammans sen de var barn.
De var fastighetsmäklare och hade tre barn.
- Minus ett. - En son, Jesse.
Han försvann i fjol när han steg in i en husvagn på en rastplats.
- Han rymde eller blev bortförd. - Eller både och.
Falska ansikten i familjebilder.
Många lager av lögner som syns i ett sorgset uttryck i ett barns ögon.
Norman Rockwell med en kula.
- Finns det tecken på inbrott? - Nej, allt är låst.
De ringde nog på.
Det finns kulhål på övre delen av väggen och här borta.
- Ta kulorna. - Det borde gå.
Kulhålen passar in med kropparna.
Kulorna träffade i vinkel och stänkmönstret är koniskt.
Skytten satt nog på huk.
När blev Jesse bortförd?
För lite över ett år sen.
Fort Havens psykiatriska klinik Baltimore, Maryland
Jag kan dölja det som hände.
Jag behöver bara en sjal.
Om du döljer det finns det ingen poäng med att vara här.
Att prata om det hjälper dig bli normal.
- Jag är inte normal. Inte längre. - Det som hände är inte normalt.
Kvinnorna här pratar med flickröster och berättar vad som hänt dem.
Vissa trauman kan hämma röstens utveckling.
Och offer kan ibland uppföra sig som offer ofrivilligt.
Inte jag.
Det är inte nödvändigtvis sant.
- Du är ett särskilt offer. - Jag är ett kändisoffer.
Nån frågade om jag behöll mina blodiga kläder.
- Hur kändes det? - Jag ville åka hem.
Men jag har inte ett hem längre.
Det får du. Jag hjälper dig att hitta ett.
Ge stödgrupperna en chans till.
De suger livet ur mig.
Din isolering kan göra samma sak.
Du måste hitta nån som du kan prata med om det.
Hej.
- Har du bokat en tid? - Har du en öl?
Var det en intressant dag med Abigail?
Ja. Sorgearbetet och bearbetningen av traumat...
Det går enligt planen.
Jag tror att hon har en mild depression.
- Hon? - Man får gärna självmedicinera lite.
Det är svårt att se en smart ung flicka bli så vilsen.
Hon borde kanske få lämna kliniken.
Vart ska hon gå? Ska hon tillbaka ut i det fria?
Det där sorgsna stället kan göra mer skada än nytta.
Hon borde ge sig ut i världen och bygga upp sitt självförtroende.
Abigail kan inte hantera världen...
Jag säger inte att vi ska överge henne.
Hon stod sina föräldrar väldigt nära. Du skulle bara hindra henne.
Abigail måste reda ut det här på egen hand i en säker, klinisk miljö.
Det gör så att hon kan gå vidare.
Jag ger efter för din övertygelse.
Övertygelse är bra. Det sätter igång blodet.
Bra att vi inte hade vapen hos mig. Jag skulle ha skjutit mina systrar.
- Jag tyckte om min stora familj. - Jag fick en tvilling. Två av mig...
- Låt mig gissa... Ensambarn? - Varför tror du det?
Problem i familjen utvecklar personligheten.
Jag var äldst så de andra fick problemen.
Ja, de äldsta får uppmärksamhet och ansvar.
Det förbereder dem för framgång.
Min lillasyster kom undan med vad som helst.
Är det inte värst att vara mellanbarn?
De försöker alltid passa in.
De kan bli bra politiker.
Eller jättedåliga politiker.
Mrs Turner är den enda utan försvarsskador.
- Det är förlåtelse. - Vilket offer förlåter sin mördare?
En mor.
- Berätta om din mor. - Du är en lat psykiater.
Den frukten är lätt att nå.
Jag tror att den hänger högt upp och är svår att nå.
Precis som min mor. Jag kände henne inte.
Det är en intressant plats att börja på.
Berätta om din mor. Vi kan börja där.
Båda mina föräldrar dog när jag var liten.
Jag var föräldralös tills min farbror adopterade mig.
Abigail är också föräldralös.
Vi har nog mycket gemensamt med Abigail.
Hon har redan visat en talang för det psykologiska.
Familj känns främmande.
Det är som en illasittande kostym. Jag har aldrig förstått det.
Du skapade din egen familj.
Det är en familj av herrelösa hundar.
Tack för att du gav dem mat medan jag var borta.
Jag menade Abigail.
- Var familjen Turner välbärgade? - Det ser så ut.
- Hade din familj pengar? - Vi var fattiga.
Jag följde min far från båtvarven-
- i Biloxi och Greenville till Lake Erie.
Du var alltid den nye pojken i skolan.
Alltid.
Vad hade mrs Turners mördare emot henne?
- Moderskapet. - Nej. En perversion av det.
En modifierad Boudin Noir från Ali-Babs "Gastronomie Pratique".
Du lovade att ta hit din fru.
Vi måste ta oss samman så att du inte analyserar alla våra problem.
- Vad är det här? - Kanin.
- Den borde ha skuttat snabbare. - Ja.
Men som tur är för oss gjorde den inte det.
Vår vän Will verkar plågad i dag.
Vi känner inte till hans mardrömmar.
Barn som dödar andra barn är inte obekant för Will.
- Misstänker du fortfarande Abigail? - Wills mardröm...
...kanske är att han hade fel.
Barn tar oss tillbaka till barndomen. Will känner det innan FBI. Innan dig.
Han levde okomplicerat med sin far.
Det livet är hans ankare i stormen.
Han behöver ett ankare, Jack.
Gympasko i storlek 36 från nån vars ben var olika långa.
- Är det ovanligt? - Nej. 12-åringar växer ojämnt.
En fot är större, ett ben är längre. Det är puberteten.
Hur kan Jesse Turner se ut nu?
Jag har använt statistik.
Han är högst 137 cm och väger 36 kg.
Det finns feta fingeravtryck här. Ingen träff, men de är fina.
Jag hittade sju par skoavtryck och räknade bort Turners och Jesses.
De övriga är i storlek 37, 32 och en pojkes 28.
- De förlorade barnen. - Jag har visst hittat en av dem.
Vid sexualförbrytelser är bitmärken mörka i mitten.
Det är ett sugmärke.
För vissa är det ett sätt att slåss snarare än sexuellt.
Ut med er, allesammans.
Vad sa jag nyss? Ut!
Du gör det svårt att utbilda dem.
Vi fick en träff på ett skoavtryck i huset. Det tillhör en 13-åring.
Han heter Connor Frist. Ännu ett försvunnet barn.
Han försvann spårlöst för tio månader sen.
- Hur många barn har familjen Frist? - Tre, som familjen Turner.
Jag är redo att åka, och det är du också, så kom.
Du förväntar dig en brottsplats.
Mannen och barnen först. Frun dödades sist, som hos familjen Turner.
Det är inte likadant. Nåt gick fel.
- Det fanns inga presenter till frun. - Han tog presenterna och moderskapet.
Den första kulan tog sig under skalpen och stannade i halsen.
- Men hon dog inte. - Hon fick hjärnskador.
- Hon fick kramper. - Han sköt igen med en annan pistol.
Nån annan sköt Connors mamma.
Vem är liket i den öppna spisen?
Det är nog Connor. Han skulle skjuta sin mamma, inte se henne lida.
Han fick panik och blev också skjuten.
Den som sköt honom tog avstånd från honom.
Var inte ledsen över Connor.
Jag kunde inte få honom att förstå.
Man har inte valt den familjen som man föds i.
Vi skapar vår egen familj.
- Vad hände med din familj? - Vi är hennes familj.
Jag menade din andra familj.
Det man tror är ens familj är bara ett steg mot ens riktiga familj.
Mår du bra, gubben?
- Han mår bra. - C.J.
Du borde vara glad över att säga hej då till dem. Vi är din familj nu.
Man kan bara ha en familj.
Har du hört talas om Willard Wigan?
Han gör mikroskulpturer, som familjen Obama i ett nålsöga.
Han är så fokuserad att han jobbar mellan hjärtslagen, som bågskyttar.
- Vad är det? - De är båda små och underviktiga.
Finns det en koppling mellan dem?
Båda pojkarna kan ha ADHD.
Ritalin, Focalin...
Allt med metylfenidat kan hämma aptiten och växten hos barn.
Willard Wigan var också ensam som barn.
Han använde skulpturerna som en tillflykt.
Vem är Willard Wigan?
Price fick en träff på kulorna.
Kulan i mrs Frist passar till tre i ett mord i Maine för ett år sen.
En mor till en 13-årig pojke blev skjuten med sin egen pistol.
En 13-åring som hade försvunnit?
C.J. Lincoln försvann ett halvår innan mordet på hans mor.
Han liknar inte en sociopat.
Han har inte snattat eller attackerat nån. Han var snäll mot djur.
Enligt vapnet är han Peter Pan.
Det är svårt att få barn att döda sina familjer.
Han var ju snäll mot djur.
Han är äldre och mer erfaren.
Han har kanske lärt sig en del.
Varsågod.
Tack så mycket.
Gubben, då. Mår du bra?
Har du feber?
- Du känns inte varm. - Varsågod.
Det har han aldrig gjort förut. Jag betalar för dem.
Det gör inget.
Det är så pinsamt.
Men du ska inte bli generad. Det händer ju med små blåsor.
God kväll, Will. Kom in.
Är du tidigt ute med presenterna? Eller sent?
- Den var till Abigail. - Var?
Jag ändrade mig. Jag var upprörd när jag köpte den.
Det är jag kanske fortfarande.
- Vad är det? - Ett förstoringsglas...
...för att binda flugor.
Lär du henne att fiska?
Hennes far lärde henne att jaga.
Därför ändrade jag mig.
- Känner du dig faderlig? - Gör inte du det?
Jo.
Bloom har rått oss att inte bli för personligt involverade.
- Varför är du så arg? - Jag kan ju inte hjälpa pojkarna.
Jag kan inte ge dem tillbaka det de har gett bort.
Familjen?
Ja. Vi kallar dem de förlorade barnen.
Abigail är också förlorad.
Det är kanske vårt ansvar, ditt och mitt, att hjälpa henne.
Jag får inte lämna kliniken efter att jag klättrade över muren.
Jag har ordnat det. Man kan säga att jag är en av dina väktare.
- Vart ska vi åka? - Hem. Mitt hem.
Jag kan laga mat åt dig. Du är tillbaka här innan läggdags.
Får jag sova över hos dig? Jag tycker inte om att sova här.
Jag har mardrömmar.
Du måste sova i din egen säng.
Det här är inte min säng.
Berätta om dina mardrömmar.
I en av dem skickade Marissa mms till mig.
Foton från brottsplatsen, på Nicholas Boyle, uppsprättad.
Som det du gjorde mot honom?
Även fast hon är död är jag rädd att Marissa ska skvallra.
Då tror de att jag är som min pappa.
Förlåt.
Jag kan ju inte prata om det här i stödgruppen.
Du kan inte unna dig det, Abigail.
Jag måste vänja mig vid att ljuga.
Du måste bara ljuga om en sak.
Och när du är med mig måste du inte ljuga alls.
I drömmen förstår jag inte-
- hur jag kan leva med det jag gjorde.
Och när du är vaken?
Då vet jag att jag kan det.
Jag vet att jag kommer att vänja mig vid det jag gjorde.
- Gör det mig till en sociopat? - Nej.
Det gör dig till en överlevare.
Det är viktigt att gå vidare. Har du tänkt på att ansöka till skolor?
Min pappa dödade flickor på alla skolorna som jag ansökte till.
Då kan det kanske vänta lite.
Jag vill arbeta för FBI.
Jag skulle känna mig säkrare om du beskyddade mina intressen.
Men de skulle väl inte anta mig? På grund av min pappa.
- Bara om de tror att det är ditt arv. - Arv eller miljö.
Du är inte din fars dotter. Inte längre.
Tänk om det inte skulle göra så ont längre att tänka på honom?
- Min pappa? - Ja.
Har du provat psilocybin?
- Svampen? Är det det i teet? - Ja.
Vissa menar att det kan ge tillgång till traumatiska minnen.
Jag har gott om tillgång till traumatiska minnen.
De ska förbindas med nåt positivt.
Inga fler mardrömmar, Abigail.
- Ska jag ta droger? - Bara den här, under min uppsyn.
Det är säkert.
Litar du på mig?
Bangor i Maine, Stamford i Connecticut och Reston i Virginia.
- Morden är 800 km från varandra. - Ja.
Det finns inget geografiskt mönster med flera veckor mellan morden.
Det finns andra mönster. De är mellanbarn från välbärgade familjer.
De åker söderut mot North Carolina och Georgia.
Vi behöver information om alla försvunna pojkar där.
Det är ett mönster. Inte geografiskt utan psykologiskt.
- Vem gör det? - Vem följer den som gör det?
- De kom inte från våldsamma familjer. - Nej, nej...
Stockholmssyndromet.
Det är en passiv reaktion på en ny herre.
Man överlever genom att knyta an till sin kidnappare.
Gör man inte det klarar man sig inte.
Gör som vi pratade om.
Har dr Bloom godkänt det här?
Inte alls. Vi är ofta oense.
Då har vi flera hemligheter.
Vi kommer att få många hemligheter.
Om man får psilocybin innan terapin-
- kan man få en positiv, till och med andlig, upplevelse.
Bara de svaga lider av psykologiska trauman.
Jag vill ge dig din styrka tillbaka.
Jag mår inte så bra.
Det går över.
Låt den skölja över dig.
Låt mig leda dig.
Lagar du frukost till middag?
Det är lyxägg.
En spansk kock påstod att han uppfann det på 1800-talet.
Smak är inte bara kemisk utan även psykologisk.
Det var min sista måltid med mina föräldrar.
Jag vet.
Och det är din första måltid med mig.
Utan en ledare skulle de aldrig bli våldsamma.
Det försvunna barnet är en pojke.
Han är en paradox i en normal familj.
Han är en outsider men ser inte ut som en.
Han har en hobby. Nåt mekaniskt.
Här är en. De har flyttat tre gånger på tre år.
Han vann ett skolpris för sitt datorarbete.
Varför har C.J makt över dem?
De kan ha en bror men åldern eller intressen skiljer dem åt.
Han är en bror utan en bror.
Bröder som letar efter en mor.
De dödar mödrarna sist.
- Ja. - Det är inte bara C.J.
Det finns en vuxen, en kvinna, en modersfigur.
Hon vill skapa en familj.
En familj kan vara smittsam.
De kan få liknande beteende och attityd.
Vem hon än är vill hon att barnen ska älska henne mer än allt annat.
Därför måste deras familjer försvinna.
Hon kidnappar dem, visar dem kärlek och tar bort konkurrensen?
En kamera i en butik i Virginia-
- filmade en Chris O'Halloran i morse med en oidentifierad kvinna.
- Var är hans föräldrar? - I Fayetteville.
- Christopher? - Hej, mamma.
Herregud. Chris.
Nej, nej...
Chris, vänta.
Skjut inte.
Det är okej. Du är hemma nu. Lägg ner pistolen.
Skjut honom, Christopher.
Christopher.
Snälla.
- Får jag åka hem nu? - Inte än på länge.
Du kom hit för att döda din familj. Det är allt man vet.
Det är kanske allt man vill tro.
Jag tänkte inte göra det.
Det måste du prata med många om.
De vill hjälpa dig förstå vad du egentligen ville göra.
Hon sa till mig...
...att de inte var min familj.
Att vi måste skapa vår egen familj.
- Har du en familj? - Jag har inga barn, nej.
Då vet du inte hur det är.
Får jag prata med min mamma?
Min riktiga mamma.
Om ett litet tag.
Men först måste du prata med mig.
Du som säger att hövlighet är så viktigt!
Det chockerar mig att du tar min patient, min patient-
- ut ur sjukhuset utan min tillåtelse!
Jag tänker inte skälla ut dig.
Men gör aldrig om det här igen.
- Förlåt. - Det var oerhört oförskämt.
Du har rätt att vara arg. Jag gick för långt.
- Var är hon? - Hon är i matsalen.
Och Alana...
Du hade rätt.
Det har jag ofta. Var mer specifik.
Hon var inte redo att lämna sjukhuset.
- Jag gav henne nåt mot oron. - Vad?
Bara en halv valium men hon är lite påverkad.
- Hej, dr Bloom. - Hej, Abigail.
Förväntade du dig mig?
Varsågod.
Är du hungrig?
Hannibal har lagat frukost till middag.
Jag kan äta lite.
Vad är det?
Abigail?
Vad ser du?
Jag ser en familj.
Hej.
Tror du det är för sent att få barn?
Det är det för mig.
Översättning: Evelina Eriksson www.broadcasttext.com